Kako se zovete? - Harry Caine.
Zvao sam se Mateo, bio sam filmski režiser.
Od malena me privlacila ideja, osimonog koji jesam,
biti netko drugi.
Zivjeti jedan zivot mi nije bilo dovoljno, pa sam
smislio pseudonim, Harry Caine.
Avanturist je, kako je sudbina htjela, postao pisac.
Potpisao je sve scenarije i price koje sam napisao.
Godinama, Mateo Blanco i Harry Caine su dijelili istu osobu.
Mene.
Ali jednom, kada sam mogao biti samo Harry Caine,
postao sam svoj pseudonim.
Pisac je stvorio sebe, za samoga sebe.
Postojao je samo jedan neplanirani detalj.
Harry Caine je bio slijepi pisac.
Ernesto Martel je umro! - Tko?
Poznajem njegovu unuku. - Mrtav je.
Znao si ga? -Nisam.
Onda, sto te zanima, politika, ekonomija, kultura? -Zanimas me ti.
Kakva si ti, hoces li se opisati?
Što te zanima? - Tvoje mjere, na primjer.
Pa, 90 - 68 - 90. - Koje su ti boje oci?
Zelene, a ljeti i malo plavkaste.
A kosa? Kako si obucena? - Plavuša sam, s dugom i ravnom kosom.
Nosim ljubicastu majicu, uske rebatinke.
Uske? -Da, uske. I visoke pete.
Visoke? -Vrlo visoke.
Da vidimo.
Plava kosa, duga. Da vidimo oci.
Zelene oci, ljeti plavkaste. I koža.. kako lijepa koža.
I te usne.. pune.
Mogu li u kupatilo? - Svakako, na kraju hodnika.
Oprosti, mislila sam da si sam. Mogu uci ili ce biti još netko?
Ne, ne, udji. Mi smo gotovi.
Pomogla mi je preko ulice i zamolio sam je da mi procita novine.
Jasno, sve u neredu.
Šta tražiš? - Majcu.
Evo je. -Hvala.
Još nešto? -Carape?
Hvala. -Evo.
Zdravo. -Bok.
Harry, idem.
Hvala na pomoci. - Nema na cemu.
Gaziš me. -Izvini.
Bilo mi je drago. - Također.
Hvala. -Nema na cemu.
Moram ici. -Nadam se da cemo se opet sresti.
Ne možeš dovesti prvu osobu koja ti pomogne
prijeci ulicu. Jednom ce se nesto dogoditi.
Sve mi se vec dogodilo, ostalo je samo uživati u životu.
Diego mi je rekao da si jucer završio scenarij.
Dodao bih epilog.
Trebala sam ga danas predati producentu i režiseru.
Imat ces ga sutra, ne brini.
Ernesto Martel je umro.
Mislim da je bio vrlo bolestan.. - Godinama nismo razgovarali.
To je istina.
Zdravo. -Užasno izgledaš.
Trcao sam ovdje. - Danas je ponedeljak.
Ne trci zbog mene, nismo u žurbi.
Ja jesam, obecala sam. - Dobit ces ga veceras, bez brige.
Diego i ja mijenjamo kraj. -Sada? -Da.
Razmisli o slijedecem scenariju, nešto fantastike
ili horrora za derišta. Najbolje se prodaje.
Ne znam hocu li moci.
Mislio sam da radim na prici o sinu Arthura Millera.
Piscu koji je oženio Marylin? - Da, pojavio se u
"Vanity Fairu" i procitao sam u "El Pais"-u.
Nakon Marylin, oženio se fotografkinjom Ingom Morat, imaju sina.
Rodjenog Downov sindrom i Miler ga je sakrio.
Ne pominje ga ni u memoarima, i nikada ga nije htio vidjeti.
Uprkos molbama njegove žene. -Koji užas!
Ali, jednom su se slucajno sreli. Miler je držao predavanje
u obranu retarda osuđenog na smrt nakon
prisilnog priznanja. Njegov sin je bio u publici.
Nakon predavanja je ustao i toplo zagrlio oca.
Miler nije znao kako ga se osloboditi, ali ga je onda
stranac pustio i rekao:
"Ja sam tvoj sin Daniel, i vrlo sam ponosan na tebe, tata".
Neznam mozemo li pisati bez odobrenja obitelji.
Promijenit cemo imena. Ne radi se o pišcevoj neljubaznosti,
nego o snazi sina koji je preživio bez ljutnje
prema ocu koji ga je zanemario.
Zanimljivo, ali prije više godina kada si se vratio pisanju,
a ja prodavala tvoje scenarije, rekao si
da ne zelis iksd pisati remakeove, nastavke ni biografije.
Sjecam se dobro, jer sam bila iznenađena zbog biografija.
Ovo ne bi bila biografija, nego prica o nadrastanju
i prirodnoj dobroti. - Otvorit cu vrata.
Donijela sam jogurt, ali nema stvari za ciscenje ni soka.
Pokupi odjecu sa kemijskog.
Idem. -U redu.
Cuti cemo se kasnije. - Važi, Judit.
Kako si? -Dobro, a ti?
Imaš li onu sesiju? - Svježe skinutu. -Zakon.
Hoceš malo lsd-a? - Moram povremeno i spavati.
Sakrij me.
Budi diskretniji. - Ali, nema ni pasa.
Hej, castis me picem? - Naruci sto hoces.
Hoceš ti nešto? -Ne.
Da biste tražili, koristite strelice.
Osmislite aplikacije.
Istražite internet.
Osmrtnice. Financijer cileanskog podrijetla,
Ernesto Martel, umro je u svom domu u Madridu.
Bio je jedan od vaznih poslovnih ljudi devedesetih godina.
Ermar kapital, tvrtka koju je osnovao osamdesetih
pomogla je u financiranju važnih javnih radove u
južnoameričkim zemljama. Dva puta se ženio, ima dva sina.
Iz javnog života iscezao je posljednjih godina nakon
umiješanosti u skandal "Oprema"
a, za poreznu prevaru, 2002. osuđen je na tri godine
zatvora, iako je odslužio samo...
Razgovarao sam sa ministrom transporta,
i sve je na putu. Gradimo metro u Caracasu.
Da, velik je novac u pitanju. Barem pet godina.
Slušaj, tražim kvalificiranu firmu i sjetio sam se tebe.
Svakako, sve ide preko mene. Sam predsjednik mi je to rekao.
Zvat cu te kasnije. Izvolite, gdine Martel?
Lena, mozes li doci, izdiktirat cu ti pismo.
Dolazim.
Dobro jutro. -Pismo je za ministra industrije.
Dragi Antonio, drago mi je... - Oprostite.
Dobro si? -Da.
Drago mi je sto te mogu obavijestiti da cemo se uskoro
sresti na venecuelanskom.. -Izvinite.
Zast ne kazes sto nije u redu. Sigurno mogu pomoci.
Otac mi je vrlo bolestan. Otpušten je danas i voljela
bih ga odvesti iz bolnice. - Što mu je?
Ima rak želuca, i metastazirao je. - Bože! Žao mi je.
Hvala.
Gde je tata? -Unutra je, ceka.
Ne mogu vjerovati da su nas ostavili vani kao pse.
Nije li ga doktor la Torre trebao operirati ovaj tjedan?
Trebao je, ali je jutros javio da ga otpuštaju.
Pitala sam što to znaci, rekao je- u lipnju jednostavno idem
na odmor. -Kako na odmor?
Pitala sam izbacuje li nas na ulicu? Rekao je- otpustam ga
ga kuci. -Ali što da radim sa njim kod kuce.
Rekao je- to je vas problem, ja idem na odmor.
Umire, rekla sam. Odgovorio je da može mirno umrijeti kod kuce.
Ne mogu ga 20 dana muciti testovima i onda ovo..
Cure, zaboravile ste na mene?
Tata, sto to govoris, nitko te ne može zaboraviti. -Dušice.
Idemo polako. - Lijepo je vani, zar ne?
Stavit cu torbe.
Ovdje ce biti udobno. Donijet cu ti tablete.
Odmori se.
Mama, idem, imam puno posla. Zovni me bilo kada.
Doci cu ujutro. Zdravo.
Cuvaj se.
Madam Milen, Severina je. - Dugo je prošlo, lijepo je cuti te.
Treba mi novac. Kada?
Odmah, imam slobodan vikend. Tokom tjedna sam zauzeta.
Vidjet cu što mogu, draga.
Mogu li te nazvati veceras ako nadjem išta?
Svakako, cekat cu.
Da? -Severina?
Ko je to? -Zovem u ime madam Milene.
Pogriješili ste, ovdje nema Severine.
Mozda sam pogrešno okrenuo, ispricavam se.
Pruge, madam. -Hvala.
Da? Zvao te je? - Tko?
Klijent, ko drugi? - Ali, kako mu možeš dati moj broj?
Ne mogu odbiti. - Tako se ne radi, poludjela si?
Zna sve o tebi, ništa mu nisam rekao, sam je saznao.
Zna da si se okusala kao glumica i da povremeno.. "nastupaš" za mene.
Prije nekoliko mjeseci me natjerao da obecam da cu ga zvati
ako me kontaktiraš.. nisam mogla odbiti,
najbolja mi je musterija.
Da? -Magdalena, kceri.
Mama, kako je tata? -Vrlo loše, imao je pasju noc.
Povracao je krv, kao da je pukao iznutra.
Ne znam što da radim. - Dolazim.
Da? -Gdine Martel, Lena je.
Dobar dan. -Ispricavam se što smetam.
Nikada mi ne smetas. - Zovem jer mi otac umire.
Mora u bolnicu, a ne znam gdje bih. Jucer su ga poslali
kuci i ne znamo šta cemo. - Ne brini, vodimo ga
u privatnu kliniku, ja cu sve srediti.
Smirite se, dr Blasko je medju najboljim kirurzima u Europi.
Kako je pacijent? - Stigao je u lošem stanju,
to znate. - Možete li ga spasiti?
Ja sam Ernesto Martel. - Ucinit cu sve, ali sada
ne možemo izvesti operaciju. - A sutra?
Sutra možda, hranimo ga parenteralno i trebat ce
mu transfuzija. - Ucinite sve da ga spasite.
Naravno, to mi je dužnost. Obavještavat cu vas.
Mogu li ostati? - Svakako, ostanite koliko želite.
Hvala.
Ne mogu vam dovoljno zahvaliti. - Na usluzi sam.
Da ostanem sa tobom? - Dovoljno si ucinila.
Da donesem nešto za jelo? -Ma, uzeti cu nešto kasnije.
Nazvat cu te.
MADRID 2008
Tko je? -Ray X.
Nitko se tako ne zove. - To je nadimak, nekad
sam se bavio ekstazijem. - Što hoceš?
Napisati scenarij sa tobom i režirati sam.
Režiser si? -Snimio sam dobar dokumentarac prije 14 godina.
Ovo bi bio moj prvi igrani film.
Zovi Judit Garciju, moju agenticu i objasni joj sve.
Može da ti zakazati sastanak. Sad idem pod tuš.
Izvukao si me iz kupatila.
Stajat ceš tu cijeli dan? - Nisi mi dao broj Judit.
Potraži ga, ona je vrlo poznata produkcijska menadžerica.
Idem. -Samo idi.
Da? -Harry, ja sam.
Zvao me mladi režiser, Ray X i želi pisati scenarij sa tobom.
Znaš za to? -Da.
Želi se naci popodne ili sutra.
Tražila sam avans i pristao je. Ne mogu sa tobom jer
sam zauzeta Amerikancima. - Ja ću razgovarati i ispricat cu ti.
Nadam se da ce ti se svidjeti, izgleda fino odgojen.
Vidjela si ga? -Ne, preko glasa i iz provjere koju sam
tražila cim sam prekinula.
Poslat cu Diega da ne budeš sam. Zdravo.
Alicante ili Barcelona? - Režiser želi Barcelonu.
Mislim da je Alicante bolja opcija.
Ovdje sam da vidim Harryja. -U uredu je.
Zdravo, ja sam Ray X. - Kako si? Sjedi.
Uredu, reci. -Svidja mi se vaš rad, poznajem ga od pocetka.
Hvala. Pređimo na stvar, kakvu pricu želiš napisati?
Pricu o sinovljevoj osveti ocu. -Zašto sin želi osvetu?
Otac mu je ispraznio i uništio. zivot. - Kako?
Otac je nasilan, homofob, beskurpulozan i mocan.
Sin je osjetljiv, zainteresiran za umjetnost, ali ima
komplekse i postaje slab. U svemu pokušava zadovoljiti oca.
Homoseksualac je, ali se dvaput zenio, kao i otac.
I razveo, ima sina, koji ga mrzi koliko i on svog oca.
Kada otac umire, sin izgrađuje život, to je za njega
spas, osveta i prica koju želim ispricati.
Nisam pisac koga tražiš. -Jeste, i više nego što mislite.
Platit cu koliko trazite. -Previše je osobno.
Neka bude na vašem terenu. -Hvala ali ne,a sada molim vas..
Diego?
Ostavit cu svoj broj. - Molim vas.
U slucaju da se predomislite. - Molim vas.
Pusti me! -Siguran sam da cemo se videti opet.
U mom slučaju bi to bilo cudo. - Pođite sa mnom, molim.
Idem. Zbogom.
Kurbin sin.
Govorio je o sebi? -Vjerujem da jest. Pogledaj u gornju ladicu.
Traži fotografije iz '94. Može biti jedan od njih.
Nastavi tražiti.
Evo ga. - Opiši sliku.
S tobom je na snimanju, ima dugu ravnu kosu i nosi kameru.
Bio sam skoro uvjeren. - Tko je on?
Sin Ernesta Martela. Što sada hoce?
Skloni fotografije i zatvori ladicu.
MADRID 1994
Ja sam. Moramo razgovarati o našem sinu.
Ne mogu sada. -Uhvatila sam ga kako isprobava moje haljine.
Tvoja krivica, feminizirala si ga da bi me ponizila.
Šaljem ti ga, na kraju, ipak si mu ti otac.
Ako 19 godina nisam bio dobar otac, sumnjam da cu sada nauciti.
Moram ici. Reci mu da me nazove ako hoce razgovarati.
Ne budi grub prema njima. - To su ucjenjivaci.
Pomozi mi s ogrlicom. - Naravno..
Pozovi sina na nekoliko dana. - To i njegova majka kaze.
Bolje je da te ne miješam sa njima. - Pravio bi mi društvo.
Voli li kino ili kazalište? - Prilicno, mislim.
Njegova majka misli da je pomalo peder.
Ako ga pozovem volio bih da mi kažeš je li to istina
i misliš li može li se to ispraviti. - Kako cu ja znati?
Ne kažem da se skines. -O, hvala lijepa.
Lijepe djevojke, kao ti, to znaju.
Zovi ga, ali to mi ne spominji.
Ne smeta mi što smo razdvojeni, nego sto živiš sa muškarcem.
Što ce tvoja djeca misliti? - Da im je otac homoseksualac.
Da ima ukusa i da je sretan. Ako me vole, prihvatit ce to.
To si trebao reci prije braka. Da nisi toliko mislila o
bogatstvu mog oca, možda bi sama shvatila.
- Što to znaci?
Spuštam slušalicu, davežu. Imam drugi poziv.
Nadam se da ti to nije druga bivša. -Nadam se.
Nemoj se ženiti. -I ne planiram.
Judit Garcija je. - Dobila si novac?
Ne želim ga! Vratila sam ti ga! Ernesto!
Ne zoveš me Ray? To mi je umjetnicko ime.
Umjetnicko? Šta pokušavaš? - Izbriši ime mog oca.
Kakve to veze ima sa Harryjem - Dugo sam ga želio vidjeti.
Želim da napraviti film, a on da napiše scenario.
Vec imam glavnog glumca.
Nisi ti režiser. -Da si vidjela moj dokumentarac,
promijenila bi mišljenje.
Ernesto, zaboravi na nas. Nemoj me se bojati. Nisam moj otac.
Drži se dalje od Harryja, prijavit cu te zbog uznemiravanje.
Ne bih isla na lokacije van Madrida, ali Amerikanci nude
bogatstvo a novac nam treba. - Idi u miru, i ne brini za mene.
Daj mi knjigu Tonina Guerre. Brinem se i za Harryja.
Pazi ga dok me nema. - Imam posla, ne mogu
cijeli dan biti sa njim. - Samo dva tjedna.
Dobro mu je samom. -Brine me posjet Ernestovog sina.
Ako se ponovo pojavi ili nazove - odmah mi javi.
Zašto brineš toliko? - Lud je, ne vjerujem mu.
Zašto? -To je duga prica.
Daj mi ukratko. - Nije trenutak.
Za tebe nije nikada.
Ako ti toliko smeta brinuti se o Harryju, ostavljam posao i
ostajem ovdje ili cu zaposliti nekog drugog.
Ne nije mi tesko praviti mu društvo, nego mi je dosta tajni!
Kada ti se mama vraca? - Mislim za deset dana.
U što gledaš? - U plakat "Dajte krv".
Želiš donirati krv? - Ne, sviđa mi se kako zvuci. (kao "zena")
Dobar naslov za film. - Da.
Za film o vampirima. - Tocno.
Iza oglasa stoje vampiri koji rade u donorskim centrima.
i krv uzimaju za sebe.
Prica bi se svidjela tvojoj majci, idemo je napisati.
"Dajte krv". Vampiri žive kao Kinezi, dio su spanjolskog
društva, ali ne privlace pažnju. I kao kinezi
kontroliraju nekoliko poslova. - Naocale za sunce, recimo.
I nocne barove, diskoteke. Ne treba im droga da
ostanu budni pa su najbolji nocni radnici.
I svijet krema za suncanje! Toliko su osjetljivi na
klimatske promjene i ozonske rupe, da imaju
najbolje kreme na tržištu. - To je dobro.
Krema mora biti gusta, kao oklop, da ih štiti cijeli dan.
Tako pocima prica, lijepa djevojka potpuno gola, pokriva tijelo gustom kremom,
prije odlaska na posao u ambulantu. Njeno tijelo je prekrasan, blijedi barsun.
Divan pocetak. Trebamo ljubavnu pricu.
Da, trebamo ljubavnu pricu između vampirice i obicnog momka.
Ona radi u laboratoriju za vadjenje krvi, on ide dati krv
i svide se jedno drugom. Nakon prvog uboda u venu,
uzbudi se. Pocimaju izlaziti.
Ona ne želi da on postane vampir.
Oni nisu prozelitisti, ne grizu ljude, osim ako bas moraju.
Ali vole seks? - Naravno.
To je u biti problem jer nam treba tenzija.
Žele jedno drugo, ali kada dođe do seve, ona se
suzdržava. -Zašto?
Da ga slucajno ne ugrize za vrat kada se uzbudi.
Kada krenu, ona mu dopušta sve- odsprijeda, odostraga.. sve.
sve osim ljubljenja u usta. - A grudi?
To je visokorizicno.
Dok joj ljubi grudi, mora lice pokriti jastukom
i onda ga raskomada zubima.
Kada ce mu popusiti? - Nema pušenja, pojela bi ga.
Može bez poljubaca, ali bez pusenja.. teško.
Toliko je zaljubljen da to prihvaca.
Kada se bolje upoznaju, nosit ce brnjicu zbog sigurnosti.
Kada se uzbudi, ima zubnu erekciju i njuska
joj raste kao u vuka.
Svidja mi se tvoja prica, Diego. Ti je potpisuješ.
Bit cu ti partner kao što si ti bio moj.
Covjece, mjuza ti je jebena. I svidjas mi se.
Želim da budemo prike, i da mi sve govoris.
Pusti me da radim. - Moraš mi sve govoriti.
Treba mi tekucine.
Oprosti, razbiven je. - Ne volim da me pipkaju.
Hoceš malo MDMA? - Samo malo.
Radim sutra.
Pišemo sjajan scenario o vampirima.
Hoceš malo GHB? - Uzeo sam MDMA.
Mislim da se svidjam tvom prijatelju. -Šta je bilo!?Diego!!
To je tvoje? -Cola sa GHB.
Budalo! Zasto si to stavio pored njegove cuge? -Polako.
Donesite led, zovite hitnu.
Da? -Diego?
Njegov prijatelj je, Diegu je loše. Vozimo ga na hitnu.
Što se dogodilo, mogu li razgovarati sa njim?
Gde ga vodite? - Bolnica Quirón.
Ulazi. Ide i on.
To je njegova jakna.
Treba vam pomoc? - Da, hvala.
Bili ste u bolnici? - Jesam.
Idem sa vama. - Držat cu se za vas.
Recepcija vam treba? - Da.
Kako si? -Ne znam, šokirano.
Razgovarao si sa mamom? - Da.
Rekao si joj za komu? - Ne, lud si.
Prošlo je samo šest sati. Samo joj reci da si se onesvijestio.
Rekao sam da si pojeo nešto pokvareno.
Povjerovala je? - Ne znam.
Htjela je dojuriti, ali sam je uvjerio da ne treba.
Zaspao si? -Ne spava mi se više.
Da razgovaramo? -Ne.
Da ja govorim? - Ne znam, ako želiš.
Da ti skrenem misli. Prije filma sam bio
dobar u pricanju prica.
Ti ceš mi reci zašto se moja majka boji Ernestovog sina?
Boji se? -Morao sam obecati da cu paziti
ako se opet pojavi.
Nije objasnila zašto? - Nikad ništa ne objašnjava.
To je duga prica. - To i ona kaže. Kako si ga upoznao?
Prije 14 godina u uredu koji smo iznajmili za
posljednji film.
MADRID 1994
Nakon pisanja i režiranja pet drama, napokon sam
napisao komediju ili sam tako bar mislio.
Htio sam promijeniti žanr i riskirati.
I jesam.
Mateo, djevojka je ovdje, nema zakazano. -Kakva je?
Previše lijepa da bi bila smiješna.
Ona je ljubavnica Ernesta Martela, financijera.
Ovdje je sa njegovim sinom. - Ona je glumica?
Ako je sa tim covjekom dvije godine, mora biti.
Pozdravi se iz pristojnosti. Moraš biti fin prema
važnim ljudima, nikad se ne zna.
DJEVOJKE I KOFERI
Zdravo. -Lena.
Mateo. -Ernesto Martel, sin.
Kako si? -Izvinite što smo došli ovako.
Cula sam da imate audicije za naredni film.
Rado bih pokusala.. ako hocete mogu doci i drugi dan.
Kad ste vec ovdje, procitat cemo nešto.
Citanje nije išlo, oboje smo bili previše nervozni.
Prvi susret je pokazao da me samo prisustvo te
žene mucilo.
Gdje si bila jutros? - Nije ti rekao Ernesto?
Nisam ga pitao.
Kod režisera na audiciji. -Zašto? - Ernesto.. zelim raditi.
Zar nisi htjela preurediti kucu?
..promjeniti namještaj, tepihe, lampe..
Kako, nikad nisam zivjela u tako velikom mjestu. Uzmi dekoratera.
Mogu, ipak ga ti moraš voditi. Usput, ucis.
Želim biti glumica, oduvijek sam to željela.
Pokusala si ranije i vidi kako je ispalo. -To je nisko.
Oprosti mi, ljubavi. - Idem gore.
Lena, molim te, ne ljuti se, preklinjem te.
Ne brini, nije proslo dobro. Bila sam nervozna.
Telefon, gdin Mateo Blanco.
Uđite. -Kaže da je važno.
Svakako. Dobro. Hvala.
To je bio režiser, kaže da audicija nije bila dovoljna
i da me treba vidjeti ponovo. - Što ceš uraditi?
Pa, ici k njemu, zar ne? Moram nešto uciniti.
Uvijek sam željela biti glumica. - A ja?
Magdalena Rivero je, otkazujem masažu za sutra.
Zvat cu drugi put.
Još mi nisu dali ulogu. - Dobit ces je.
Ako se to dogodi, ništa se nece promijeniti, osim što cu i ja raditi.
I uvecer cemo jedno drugom pricati što smo radili.
Zašto se ne vjencamo? - Sto?
Pitam te da se udaš za mene. - Nisi li se ženio i razvodio dva puta?
Sa tobom bi bilo prvi put. -Živimo vec dvije godine zajedno.
Dobro nam je ovako, zar ne mislis? -Izgleda da ti ne.
Martel se ponudio da producira film. Tvoja majka nije htela.
Cekali smo na subvenciju ministarstva. -Ne zelis da pomognem?
ne, gledaj, pokazat cu ti. ..I televizijsku pretprodaju.
Trajalo bi mjesecima i meni se žurilo poceti sa snimanjem.
Kao "Audrey". Tako je, pederu. - Istina. Totalna Audrey!
Ovaj je davež. -Digni se i pridji ogledalu.
Razvedri lice, pogledaj me iz profila, oduševljenim
osmjehom kao model. - Kao ona?
Sada.
Više osmjeha u ocima i usne zatvorenije.
Dobro, ponovo.
Usta otvorenija. Sada. Divno, dobro.
Opet. Tako je.
Umjetnost. -Totalno.
a sad, probao bih nešto izazovnije. Plavu periku, više pop.
Imam je. Imam kao Goldie Hawn sa više volumena, divna je.
Ne smije izgledat ko pudlica.
Ako nije pudlica, nije Goldie. - Onda zaboravi.
Rekla sam ti da mu se nece svidjeti Goldie, pederu.
Nosi je kada se oblaci. - Znaci izblajhano plavo?
Da, da. Promijenit cu šminku.
Skloni se. -Perika je falseta, loša je,
od kanekalon materijala, ali izgleda fantastično,
Vidjet cemo.
Stavi nausnice.
Judit, pomakni se ulijevo.
Umorna si? -Nisam.
Ne smij se, perika je dovoljno lažna.
Divota.
Od pocetka, Juditi se nije svidjala Lena.
Ali se meni svidjala sve više svakog dana.
I Ernestu junioru sam se svidjao i namjeravao sam to iskoristiti.
Otac mu je tražio da snimi dokumentarac o snimanju.
Što se tice oca, nikada nisam upoznao covjeka tako
opsjednutim jednom ženom.
Producirao je film u ocajnickom pokušaju da ne izgubi Lenu.
Ovo je sranje, nerazumljivo je.
Akcija!
Usred takve emotivne panorame zapoceli smo snimanje.
Sada misli o svakom putu kada si pravila gazpacho za
Ivana i kako je uživao. I da te stvarno boli..
Prvi put cemo kada se vratiš kuci nakon foto sesije.
Kada otvoriš vrata gledaš u sekretaricu.
Ako svijetli, možda je Ivan.
Ako ne svijetli, to je još jedan dan ocaja, jer ga tražiš vec dva dana.
U redu, slušaj, jeli ti se svidio dio sa pomidorima?
Da, dirnuo me je. - I mene isto.
Bio sam zaista ushicen. Nevjerojatno da te pome mogu dirnuti.
Nisu bili pomidori, nego lijepe stvari koje si mi govorio. Oprosti!
Misliš da se svidjaju jedno drugom?
Ja? Ništa ja ne znam. Samo citam sa usana.
Uzorci? Što misliš?
Rez. -Dobro, snimajte.
Radit ceš nešto? - Možeš ici.
Mogu i ostati.
Bolje idi, provjerit cu neke perike. -To volim.
Ne voliš, satima si snimao perike. -A Lena?
Nakon isprobavanja novih perika, trazi masažu.
Ima grc. -Grc? Ja ga nemam. Ne mogu snimati?
Ne budi takav davež, idi. Zdravo.
Idem razgovarati sa Lenom, ne prekidajte me.
Ne brini, pobrinut cu se za to. Bit cu ti pas cuvar.
Cekaj, je li mu sin tamo? - Poslao sam ga kuci.
Edurne nas pazi.
Ovo je ludilo.
Bog. Što radiš? - Ništa.. cekao tebe.
Nisam znao da je snimanje tako naporno.
Nikada ne prestaje. - Zar nisi umorna?
Cokolada mi daje energiju, volim grejpfrut sa cokoladom.
Mislim na snimanje, ne na cokoladu.
Na kraju tjedna sam umorna, ali i zadovoljna.
Htio sam da odemo na odmor, samo ti i ja, u kucu na Ibizi.
Imamo probe vikendom. - Zar to nije tokom snimanja?
Da. -cijeli dan imas probe?
Tako se pravi film. - A ostali? Ne mogu stajati
sa strane mjesecima. - Film postavlja pravila.
Ja sam producent ja ih postavljam.
Ima li problema? - Da. Trebamo male rekvizite.
Bezlicno je.. tražio sam set, ali ovo je mrtvo.
Da razgovaram sa Antxonom? - Ja cu.
Što ti je? Užasno izgledaš. - Diego je jedva disao cijelu noc.
Jedva da smo imalo spavali. - Još ne znaš što je?
Jedni kažu da je astma, drugi alergija, ali ne znaju na što.
Istražuju, ali smo ocajni. - Uzmi slobodno, sada
ti je sin bitan. -Hvala.
Još nešto, razgovarala sam sa producentom.
Žali se da je Lena preuzauzeta snimanjem.
Kako misli da se prave filmovi? - Ernesto je biznismen, ne umjetnik.
Niko nije tražio da bude producent. - Kasno je za tu raspravu.
Vodi je na Ibizu za vikend tako da ne može biti probama.
Kurbin sin.
Lampe van! Stol, sjedalice van!. Želim set, ali hocu da je živ.
Bože, izgledam užasno.
Uplašiš se kada te dodirnem, ali ne kada me vidiš mrtvog.
Nisam mislila da si mrtav nego da spavaš.
Obicno hrcem.
Da sam mislila da si mrtav ne bih se šminkala za tebe.
Svaki bi covjek mojih godina dobio srcani nakon šest puta.
Ti nisi covjek svojih godina.
Ne bi mi smetalo da umrem ako te jebem
danima, tjednima, mjesecima, godinama, stoljecima..
Lud sam za tobom. Izluđuješ me, to znaš.
Mislim da znam.
Akcija!
Našla sam ovo na plocniku, palo je sa vaše terase.
To su Ivanovi pokloni, bacila sam ih.
Ne možete tako, ubit ce nekoga.
U Napulju, za Novu godinu bacaju i namještaj.
Moj djed je bio iz Napulja i to mi je u krvi.
Ali ovo nije ni Napulj ni Nova godina.
Bila sam nervozna i bacanje stvari me opušta. Sacuvajte ih.
Dobro ce doci. Ljubav. Ti kažeš ljubav, ja seks.
Rez!. -Da snimamo?
Nego što!
Sredit cu ti šminku poslije.
Danas nisi u formi. - Znam.
Što ti je? -Reci cu ti kasnije.
Ucinimo pauzu. - Pola sata?
Užina od pola sata, rašcistimo malo i idemo vani.
Nema usana.
Imala sam užasan vikend.
Nismo imali probe da bi se ti odmorila. - Odmorila?
Taj kurbin sin je bio na meni 48 sati.
Nije stao ni sekund. Prokletnik. Bila sam na tabletama.
Oporavit cu se i radit cu. - Sigurna si?
Naravno. -Moraš biti duhovita i vesela.
Naravno, vesela. Vesela.
Ne znaš kako je kada je taj monstrum na tebi
48 sati. Muka mi je.
Bolje da ne misliš o tome, da ti i ja nikada ne razgovaramo
o Ernestu. Bolje je ne otvarati tu temu.
Što radite sa bilješkama? - Popunjavam ih.
I onda? -Spaljujem.
Volio bih da ostanu ovdje. - Da ostanu?
Ostavite ih, dobit cete ih sutra.
Kada završite uzet cu ih. - Kako kažete.
Kada sutra? -Zvat cu vas kada materijal bude spreman.
Vjerujem da ste svjesni potpune povjerljivost svog rada. -Svakako.
Zdravo. Otac me pita zašto ne idem sa tobom na jogu.
Stalno pita. -Reci da sam odrasla i slobodna i da
sam ti zabranila da me pratiš. - Ne mogu mu to reci.
Probaj, bit ce dobro. - Ne mogu.
Radi šta hoceš, ali sa mnom ne ideš. Gnjavaza si.
Ernesto, šta to radiš? - Radim.
Ugasi, zar ti Mateo nije zabranio da snimaš nakon snimanja.
Tata mi je rekao da to ignoriram. Želi vidjeti sve.
Nijedan od vas dvojice nema srama. Odjebi, ostavi me na miru.
Zapamti da te snimam.
Rekla sam ti da prekineš.
Prekini, daj mi prokletu kameru.
Luda si. Ostavi me na miru.
Fokusiraj me.
Ernesto, slušaj pažljivo. Tebi govorim.
Bila sam sa muškarcem koga volim, sretnija sam nego ikada.
Jer i taj covjek voli mene .. puno.
Ne brini, uskoro cu te ostaviti na miru.
Ne moraš nas više špijunirati.
Više se nema što kriti.
Ne znam jesi li danas uranila ili zakasnila.
Padala je kiša, nismo mogli snimati. -Kud ideš?
Ostavljam te Ernesto. - Necemo li prvo razgovarati?
Rekla sam ti sve što sam imala. - Molim te Lena!
Zbogom. - Lena, slušaj me!
Pusti me!
Okreni se, pomoci cu ti. Dopusti mi!
Polako, smiri se, pomoci cu ti!
Možda si nešto slomila. Skinut cu ti cipele.
Bit ce ti udobnije.
Sve cu srediti, hajde. Pomozi mi.
Sjedi, pažljivo. Draga moja. Tako je. Vodim te hitno u bolnicu.